L'acte ha omplert el claustre de l’Institut d’Estudis Catalans i durant el mateix els quatre presidents (Noemí Llauradó, Tarragona; Lluïsa Moret, Barcelona; Miquel Noguer, Girona; i Joan Talarn, Lleida) han coincidit en destacar la contribució de l’IEC al país i han subratllar la necessitat de seguir treballant plegats. En aquest sentit, la presidenta de la Diputació de Tarragona, Noemí Llauradó ha destacat que "tenim molts reptes per davant com a país, i sens dubte garantir el futur de la llengua pròpia de Catalunya n’és un. Aquesta no és una tasca fàcil, però ens en sortirem si les institucions i el conjunt de la ciutadania adquirim consciència lingüística i de país, tots a l’una. I, com no, amb el guiatge i l’expertesa de l’IEC com a company essencial d’aquest viatge”.
També s’ha expressat la presidenta de la Diputació de Barcelona, Lluïsa Moret, qui ha afirmat que “omple de satisfacció estar al costat de l’IEC, i al costat dels representants de les màximes institucions del país. Aquesta complicitat simbolitza el bo i millor de Catalunya, i encarna un esperit que necessitem perquè hem d’afrontar reptes col·lectius de gran importància, treballar tots plegats de manera col·laborativa. Celebrant la història de l’IEC celebrem la voluntat per avançar en el progrés de la nostra societat, i com la Diputació de Barcelona està al servei dels municipis, també està al servei de l’IEC”.
De la seva part, el president de la Diputació de Girona, Miquel Noguer, ha subratllat que “una de les funcions que ha de tenir l’IEC del segle XXI, és treballar conjuntament amb altres institucions i entitats per impulsar la presència catalana en la tecnologies de la informació i la comunicació. I no només de la llengua. Històricament hem estat un país innovador i referent en múltiples àmbits amb una visió desacomplexada del món. L’IEC té el bagatge històric, el coneixement i l’expertesa per ser una peça fonamental d’aquesta veu”.
Mentre que el president de la Diputació de Lleida, Joan Talarn ha afirmat que “sense l’acció de reunir i protegir el patrimoni artístic català, la fesomia arquitectònica, artística i social de la plana de Lleida al Pirineu i l’Aran seria tot una altra, ja que juntament amb el Centre Excursionista de Catalunya van organitzar les expedicions artístiques al Pallars i a la Ribagorça per a recuperar l’art romànic i convertir-lo en l’art nacional de Catalunya”.
L’IEC ha celebrat un acte recordatori dels principals fets d’aquell 18 de juny, dia de l’efemèride, amb un diàleg entre Enric Prat de la Riba i Francesca Bonnemaison, dues persones molt rellevants de Barcelona, una ciutat aleshores en plena ebullició política, social i cultural.
El disseny i l’escenografia de l’acte, conduït per la periodista Carolina Rosich, han volgut traslladar el públic a principis del segle XX. Enric Prat de la Riba i Francesca Bonnemaison, interpretats per Carles Martínez i Míriam Alamany, i el músic Pau de Nut, han escenificat situacions versemblants per entendre els anhels dels protagonistes d’aquella època.
Paral·lelament l’historiador Enric Pujol ha posat en context el paper de les diputacions en la creació de l’IEC com el pilar de vertebració de la nació a partir de la llengua i la cultura catalanes.
També han assistit a l’acte, el president del Parlament de Catalunya, Josep Rull; la vicepresidenta de la Generalitat de Catalunya, Laura Vilagrà i l’expresident de la Generalitat, José Montilla, entre d’altres autoritats.
L’IEC
El 18 de juny de 1907 es va fundar l’Institut d’Estudis Catalans (IEC), una iniciativa de la Diputació de Barcelona, amb Enric Prat de la Riba al capdavant.
L’Institut d’Estudis Catalans és l’ens de referència normativa per a la llengua catalana en el seu conjunt. Treballa amb la visió de ser el referent acadèmic de la llengua i la cultura catalanes, assessorar els poders públics i tenir capacitat d’influència social des de la reflexió, el rigor i la independència de criteri. Exerceix d’acadèmia de la llengua catalana i de centre d’estudis de recerca en totes les matèries del saber.
És l’únic ens de creació política i institucional catalana. Fundat l’any 1907 per Enric Prat de la Riba, president de la Diputació de Barcelona, i el 1914 de la Mancomunitat catalana.
Té un caràcter pluridisciplinari perquè agrupa tots els àmbits del saber i això li permet ocupar-se de les diferents àrees.
Compta amb membres procedents de tots els territoris de llengua i cultura catalanes: Catalunya, País Valencià, Illes Balears, Andorra, Catalunya del Nord, Franja de Ponent i l’Alguer.
L’IEC al segle XXI
És un eix vertebrador de la catalanitat: fa evident que el català és una llengua apta i útil per expressar el pensament i transmetre el coneixement a tots els nivells. Com a ens pluridisciplinari: analitza els fenòmens des d’una perspectiva polièdrica i com a entitat social: contribueix a l’enfortiment de la societat sobre la base de la llengua, la ciència i la cultura catalanes.
![Presidentes i presidents de les quatre Diputacions catalanes amb la presidenta de l'IEC](/sites/default/files/topics/images/IMG_20240618_184741_2.jpg)
![La presidenta de la Diputació de Tarragona durant la seva intervenció](/sites/default/files/topics/images/IMG_20240618_180432_2.jpg)
![Autoritats a l'acte commemoratiu de la creació de l'IEC](/sites/default/files/topics/images/IMG_20240618_171718_2.jpg)
![Moment de l'acte commemoratiu](/sites/default/files/topics/images/IMG_20240618_172002_2.jpg)